Den er ikke helt usynlig, men...
Det er utroligt.
Meget flot. Skønt.
- Kan jeg skifte et sted? - Ja, det er min søns værelse.
- Er han...? - Nej, han er i skole.
Læser din søn til arkitekt?
Nej, han er kun femten. Det er en skoleopgave.
Jeg er arkitekt. En slags.
Pudsigt. Din søns projekt...
Vi bruger de samme små dukker.
De er fra Japan. De er svære at opdrive i London.
Han må få dem fra skolen.
Har du bukser med?
Har du børn?
- Ja, du var sammen med den lille pige. - Min datter.
Hende husker jeg.
Det kommer til at tage mindst en uge.
- Jeg skal have linningen af. - Det er i orden.
Du får en regning for jakken.
Skal jeg bare skrive reparationer?
Hvad er det?
Et øveklaviatur.
Vi har ikke plads til et rigtigt klaver.
Du kunne spille på el-klaver.
Jeg er godt tilfreds med det. Jeg kan høre det for mig.
Ikke så godt at støje her.
Du kunne bruge høretelefoner.
Nu blander jeg mig i noget, der ikke vedkommer mig.
Folk som jeg, fra mit land, vi...
Jeg er bosnier. Vi synes, det er farligt ikke at kunne høre noget.
Sig til din søn, at hvis han er interesseret,
kan han komme og se tegnestuen.
Se sig lidt omkring. Vi holder til i nærheden. King's Cross.
Det vil jeg nok gøre.
Will Francis. Er det dit navn?
Hun bliver aldrig hans datter.
Du ville ønske, Bea var Wills datter? Er det sådan?
Hvis bare hun var det.
Så ville vi måske være lykkelige.
Jeg vil ikke være kold og ked af det,
og jeg gider ikke være vred på ham mere.
- Jeg har sådan en lyslampe. - Hvilken lyslampe?
En, lægen ordinerer mod depression, og jeg sidder foran den i timevis.
Det er meningen, den skal redde mig fra nedture.
Prøv at beskrive, hvilken forandring du håber på hos Will.
Han ser på mig.
- Sukker? - Nej tak.
Jeg tror godt, du vil have sukker.
Er du ulykkelig?
Hvorfor siger du det?
Sådan virker du altid. Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg er godt tilfreds.
Godt tilfreds? Hvor engelsk!
Det må have været den lykkeligste dag.
Da Bea blev født.
Og så... Somme tider føler jeg...
Somme tider føler jeg, at Bea blev straffet.
Fordi jeg forlod min mand og Sverige.
Og så mødte jeg Will, og han var rar.
Og vi var lykkelige. Det var vi virkelig.
Men så skubber jeg ham bare væk, og jeg ved ikke hvorfor.
Jeg skubber ham væk fra mig.
Det her lyder rigtig fjollet, men jeg har glemt skjorten.
Jeg ville have taget en skjorte med, som du skulle kopiere,
men jeg har glemt den.
- Okay. - Skal jeg tage tilbage og hente den?
Jeg kunne smutte hjem efter den -
- på to sekunder.
Eller måske bare, når du henter jakkesættet.
Det er ubelejligt?
Uden skjorte?
Ja, men det giver ingen mening, vel?
Jeg skal i supermarkedet -
- og på arbejde bagefter.
- Hvordan får du varerne hjem? - Med bussen.
Min bil er blevet stjålet, så jeg kører i firmaets varevogn.
Den er elektrisk,
så vi bliver overhalet af fodgængere. Sig ja.
Hvad er det værste, der kan ske?
Ja.
- Fortæl mig om din søn. - Mirsade?
Han hader sit navn,
men det var beregnet til Sarajevo, ikke til London.
Nu hedder han Miro.
Jeg synes, han burde elske sit navn.
I mit land er navne som flag.
Du kan leve eller dø på grund af dit navn.
Mirsade er et muslimsk navn.
Det skulle have været serbisk på grund af hans far.
Men jeg kan være stædig somme tider.
- Hvad? - Stædig somme tider.
Men det navn reddede hans liv.
Da vi rejste fra Sarajevo,
kom vi med Røde Kors ud gennem belejringen.
Serbiske vagter standsede os ved en af kontrolposterne.
De hev min søn til side -
- og spurgte: "Hvad er dit navn?"
Og han sagde: "Mirsade. Mit navn er Mirsade." Hans muslimske navn.
Havde han sagt sit efternavn, det serbiske Simic,
havde de måske anholdt ham som søn af en forræder.
Men siden da tror jeg aldrig, han rigtigt har...
Han kommer i uføre. Det er en anden historie.
Jeg kan ikke tale om belejring i et supermarked.
Vi har haft indbrud.
Flere, faktisk, på tegnestuen.
Ting bliver smadret.
Ikke kun vinduerne.
Men brud er andet end indbrud. Man kan bryde en vane.
Før man sætter nye vinduer i, skulle man måske smadre et par til.
Det er, hvad jeg gør. Jeg rydder op.
Hvis der er rod i kvarterets huse, rykker vi ind.
Vi klemmer små stykker grønt ind ligesom dressing,
ligesom læbestift.
Ligesom kønt.
På den kringlede måde ville jeg bare sige,
at jeg ville kunne tegne omridset af din mund uden at kigge.
- Hvad tænker du på? - Jeg tænkte...
På den kringlede måde fik du sagt, at du er gift, hvilket jeg ved.
Og jeg tænkte, at en bosnisk mand ville sige mindre -
- og forlange mere.
De elsker at tale, tro mig,
men for dem er tale politik. Kvinder taler man ikke med.
Hvor sørgeligt.
Der lå ikke noget ondt i det.
Hun bliver skuffet, men okay.
Far kan ikke nå det,
- men hør her, hvad vi gør. - Hvorfor kommer han ikke?
Han skal arbejde.
Han kommer aldrig.
Vi har videoen, videoen!
- Hopla! Det var meget flot standset. - Ja, det ved jeg godt.
Igen, igen!
- Synes du ikke, hun er fantastisk? - Fantastisk!
Og det er godt, batterierne er tilbage i fjernbetjeningen.
Det er en gåde,
at de batterier finder hjem, lige når vi har brug for dem.
En stor gåde.
Gåde nr. 2: Hvordan filmede du det her, mens du selv var i billedet?
Paul holdt kameraet.
- Paul? - Beas træner.
Du har mødt ham tit.
- Paul elsker mor. - Nej, Paul elsker Bea.
Men elsker Paul mig?
Hvis du kunne gøre hvad som helst lige nu, hvad ville du så gøre?
- Jeg skal på arbejde. Jeg må tilbage. - Kom nu.
Hvad som helst? Det ved jeg ikke.
Ændre alt indtil dette øjeblik.
Ikke min søn, men alt andet.
Det kan jeg ikke gøre for dig.
Du spurgte mig ikke, hvad du kunne gøre,
men hvad jeg ville gøre.
Hvad kunne jeg gøre?
Hvorfor? Det forstår jeg ikke.
Det gør jeg heller ikke.
Hvis jeg havde en tryllestav, hvad så?
Jeg ville overtale min søn til at følge med til Sarajevo -
- og begynde et nyt liv.
Og hvis du kunne gøre hvad som helst, hvad ville du så gøre?
- Undskyld, undskyld... - Undskyld.
Er du vågen?
- Jeg har lavet burek. - Det kan jeg lugte.
Den er varm. Pas på.
Du er glad.
Er det så sært?
Tænd for tv, måske er det i nyhederne.
Du er ikke større, end at jeg kan sidde på dig.
Lad os tage hjem til Sarajevo til sommer. Jeg tror, du ville elske det.
Tanja siger, det er billigt at flyve dertil.
Måske.
Din bedstemor ville græde i ugevis.
Hvad er det?
Jeg havde glemt, jeg havde lagt det ind.
Hvor har du det fra?
Jeg har repareret hans jakke. Han er arkitekt.
Han inviterede dig til at komme.
Hvad er der?
Jeg skal gå. Hvad sagde du til ham?
Hvad mener du?
- Var han på mit værelse? - Kun for at skifte.
Hvad skal folk på mit værelse!
Miro, han er en god mand.
Han ville bare hjælpe.
Du tror, alle er gode. Ingen er gode.
Hvad laver du...?
- Hvad er det? - Jeg er sådan på skideren.
- Hun leverer den bærbare tilbage. - Hvad?
- Hun leverer den bærbare tilbage. - Hold kæft, hvor åndssvagt!
Hun siger, de er venner.
Sådan bare: "Hej, min søn gjorde det." "Spær ham inde."
Hun vil slå en handel af med ham.
Will!
Der er en dame, der spørger efter dig.
- Hvad? - En dame spørger efter dig.
- Er alt i orden? - Hvad er det, du vil med mig?
Lkke noget.
Man vader ikke bare ind i en andens liv -
- og kysser dem.
Eller bruger mig til at såre andre med.
- Liv? Det er det sidste... - Lov mig det!
At jeg ikke flirter?
Jeg tror ikke på dig.
Det her er ikke, hvad det...
Jeg kan ikke tale mere.
Lad os tage hen et sted og ikke tale.
Ikke tale.
Jeg har en veninde. Hun er på arbejde. Måske kan vi låne hendes lejlighed.
- Det er i nærheden. - Ring til hende.
- Det er ikke et hotel eller fint... - Ring.
Hvad er hendes nummer?
Tøjet, jeg har på indenunder, er ikke...
Jeg har altid gerne villet sy noget i silke.
Jeg giver mig hen til dig. Jeg vil have, at det er noget værd.
Kom her.
Ingen blitz!
Jeg har aldrig mødt nogen, efter at jeg har lagt mig i deres seng.
Jeg hedder Will. Tak.
Jeg hedder Tanja. Skønt at have en mand i sengen.
Jeg håber, det smitter.
Jeg finder lige mine...
"Lad drengen gå," sagde Benoit.
Men Dai udbrød: "Hvad søren?"
"Jeg er fra The Isle of Wight." "Vi spiser drengebørn."
"Dog hemmeligt Dai havde gemt sit hjerte i en krukke.
Men krukken havde gemt sig væk. Han fandt den i en vugge."
Flot oplæsning.
Det er ikke oplæsning. Jeg kan det i hovedet.
Det er en metafor.
At kunne noget i hovedet.
"Tilgiv og glem og fyld din vom," sagde krukken glad i låget.
"Dai fyldte sig med syltetøj og fulgte så dens råd.
Tag hjem og vær en artig dreng, endskønt du bliver forbistret.
Moralen er, forstår du nok,
at syltetøj er klistret!"
- Flot! - Klistret syltetøj!
Godt, min skat.
Nu skal du og kaninen have noget søvn.
Du er en abe. Vær en klog abe.
Bliver du spurgt om noget, ved du ikke noget,
du har ikke set noget, og du har ikke hørt noget.
Jeg er ikke en abe.
- Din mor er en muslimsk hund. - De er sladderagtige.
- Er du min brors søn eller din mors? - Det finder vi ud af.
- Du viser dig ikke i bilvasken. - Du viser dig ikke hos os. Forstået?
Hvis politiet finder noget, ryger vi alle i fængsel.
Skynd dig! Du er en tyv!
Jeg slår dig ihjel! Dumme svin!
Spark bare bulerne større.
Hold dig fra min dreng!
Det tror pokker, min bror kneppede en anden.
Lede satan!
- Jeg vil ikke se dig her. Forstået? - Ja, ja, okay.
Mirsade...
- Hvorfor leverede du den ikke tilbage? - Det gør jeg også.
Jeg fatter det ikke. Han ved det godt, ikke?
Hvorfor siger han det ikke til politiet?
Jeg fatter det ikke.
Will?
Kom lige og se noget.
Den stod bare der.
Nøglerne sidder i tændingen.
- Hvad går det ud på? - Aner det ikke.
Will, har du rodet dig ud i noget?
Det ved jeg ikke.
Jeg har rodet mig ud i noget. Hende Erika,
du ved... Hun har tilgivet mig, og...
Det er stadig for tidligt at sige noget,
men der er drukket meget latte...
Skønt.
Sandy, har du tid til at køre en lille tur?
Sig ikke, du har en affære,
netop som jeg har fundet sammen med en.
- Det handler ikke om en affære. - Det handler altid om affærer.
For helvede!
Will, jeg har... Og det har du også.
Hallo!
Hvor skal du hen?
Hop op bagpå.
- Jeg kommer for sent i skole. - Ja,
to år for sent. Op med dig.
Du er virkelig på den, kammerat.
Tag hjelmen på. Den gør dig usynlig.
Og du stikker mig ikke ned, så falder du af.
De har travlt med at lede efter fingeraftryk og dna.
Jeg behøver bare se på bygningen, så ved jeg, det er jer.
Nogen skummer fløden, og det er ikke dig.
Hvad får du ud af det? Lommepenge og et par gummisko?
Du er nul og niks for dine venner -
- og jeg ved, hvem de er. De er ikke dine venner.
Varer det længe endnu?
Her er da dejligt.
De burde -
- sende et par millioner ud af London.
Her er ingen luft.
Der er ingen luft i en celle.
Ingen.
Og det er der, du ender. Sådan er det.
Og det er en tragedie.
Hvem af os lyver mest?
Om hvad?
Nej, det er det forkerte spørgsmål.
Hvem af os lyver mest over for sig selv?
- Hvad? - Om det her.
Jeg lyver ikke.
Jeg har et fotografi.
- Hvad for et fotografi? - Af os.
Det er... kompromitterende. Hedder det sådan?
Det ved jeg ikke,
for jeg aner ikke, hvad du taler om.
Det varede lidt, før jeg forstod det med jakken.
At du pludselig ringede på min dør.
At du var fulgt efter min søn.
Du må da vide, at mødre vil gøre alt for at beskytte deres børn.
Hvorfor tog du et fotografi? Var det, da din veninde kom tilbage?
- Hvorfor gjorde du det? - Hvorfor gjorde du det her?
At stjæle en andens hjerte er en forbrydelse. Og hvad så?
- Ringer du så til politiet? - Nej.
Det ved jeg ikke... Nej!
Ved du, hvor længe...
Ved du, hvor længe det er siden, nogen har rørt ved mig?
Jeg burde have fortalt det. Jeg skulle have sagt noget.
Det var ikke en plan. Det var dig. Det er sandheden.
Jeg skal op.
Var det derfor, du gik i seng med mig? For at få et fotografi?
Hvor usselt.
Vandet er koldt.
Det giver jo ingen mening.
Hvad med i dag? Eller nu?
Løgnen, det er rigtigt. Det er mig. Jeg lyver.
Kan vi ikke trække en streg og sige ikke flere løgne?
Nej, jeg bliver nødt til at bede dig fortsætte med at lyve.
Jeg bliver nødt til at trygle dig om ikke at melde min søn.
Det er altså ren bestikkelse?
Kald det, hvad du vil.
Jeg holder ikke op.
Strømerne har været hjemme hos os.
De prøver at finde noget på min far.
Du burde ikke være her.
Tænk, hvis de skygger dig.
De finder alligevel ikke noget her.
De kom ned på bilvasken -
- og påstod, de havde beviser. Men de har ikke en skid.
Zoran! De finder min bærbare!
- Heroppe! - Kom!
Tag den anden ende!
Lad være!
De små sataner har taget Eastern Avenue.
Kanalstien!
Undskyld.
Er det okay med dig?
Vis mor, at hun kan gå på arbejde, så passer vi vores.
Wei Ping, kan du måske...
Nr. 9 skal flyttes til venstre!
Okay, tilbage med den.
Mindst en meter til venstre.
Modellen er forkert... Nr. 9 er.
Langt tilbage.
To af mine kollegaer,
Erin og Lorna. Det er mr. Francis.
Der er gevinst.
Vi har et dna-match og de fleste af dine stjålne effekter.
Ja, Sandy sagde, det var en ung fyr.
Ja, han er femten. En gammel kending.
- Nu er det slut. - Skal han i fængsel?
Hvis han bliver dømt, ryger han i ungdomsfængsel.
Er det din computer, Will?
- Det er alle dine filer. - Så må det jo være den.
Vi beholder den,
indtil sagen kommer for retten.
Bea! Nej!
Wei Ping, kan du ikke lige...
Skat, bliv hos Wei Ping.
Det er en tynd sejr for os, hvad, piger?
En lille fisk, der har gjort det beskidte arbejde.
Vi har ikke noget på de voksne. Det er de egentlige skurke.
Ja, den er tynd.
Vi finder den alt andet end tynd.
Ja, naturligvis.
Vi har faktisk følt os belejret.
Og rengøringspersonalet er blevet hængt ud.
Det er ydmygende.
Vi kender drengen.
Han fejler ingenting.
Gør han ikke? Han er en tyv.
Will, det er noget med en retssag...
- Det er ikke en retssag. - Et konfliktråd,
hvor vi går med til at møde drengen...
Det er en venstrefløjsting,
og han slipper. Hurra!
Jeg og Lorna arbejder med unge kriminelle,
og vi opmuntrer dem til at møde deres ofre.
Vi møder altså op i retten...
Eller hvad det nu er for en ret.
Og han slipper måske for fængsel?
Loven er noget skod.
Han er en dreng. Det sidste, han har brug for, er fængsel.
Vi ved, han er bosnier,
og hans mor... De er flygtninge, og hans mor er fortvivlet.
Mr. Francis, hvad siger du? Du har været meget tavs.
Jeg vil have sagen ud af verden.
Bea!
Tilkald en ambulance!
Få fat i en ambulance!
Lig helt stille...
Rolig. Jeg er her.
Jeg er så ked af det.
Hej, min skat.
Mit lægben er brækket. To steder.
De har sat det sammen med ståltråd.
Og hvad sagde lægen?
Hun sagde, jeg er klar til at klatre igen inden længe.
Vi har et røntgenbillede,
du kan se.
Undskyld.
Det er ikke din skyld. Jeg er ked af det.
Jeg er mest ked af det.
- Far græd. - Vel gjorde jeg ej.
Jeg grinede bare omvendt.
Gjorde det ondt?
Vi fik piller imod det. Bea fik to, far fik fire.
- Vel gjorde du ej. - Mor bliver hos dig.
Okay, og jeg har det hele med. Også Stuffy.
Det er et underligt hospital. De har ikke begreb om farver.
- De ville lægge os på en gul stue. - Jeg vil tale med mor.
- Mor er her. - Jeg vil tale med mor alene.
Will?
Okay.
Du har fire beskeder.
Hallo, Will. Det er Amira. Jeg må tale med dig. Ring til mig!
Hallo, Will. Det er Amira.
Undskyld.
Først og fremmest -
- vil jeg give dig det her.
Det er billederne.
Jeg ville ønske, de ikke havde fået ham,
og at jeg ikke havde såret dig.
Så hjælp mig. Hjælp ham.
Det kan jeg ikke.
Hvis du kom til mødet med politiet...
Det kan jeg ikke.
Han kommer i fængsel.
Hvis du hjælper ham, har han lovet at tage med mig hjem til Sarajevo.
Han siger intet i retten bortset fra undskyld.
Det lover jeg.
Du er et godt menneske. Det ved jeg.
Nej, lad være.
Det må du ikke.
Amira, jeg kan ikke gøre det, du ønsker.
Hvis jeg møder ham, kommer det ud, at jeg kender dig og hvordan.
Jeg kan ikke hjælpe dig.
Det kan jeg ikke.
- Jeg er ked af det. - Hjælp os.
Jeg har gjort, hvad jeg kunne.
De har alt for mange beviser.
Nej, lad nu være. Jeg kan ikke.
Jeg tigger og beder dig!
Vil du ikke godt hjælpe?
Hjælp.
Jeg ville ikke bebrejde dig noget.
Jeg ved, det ikke var din skyld i eftermiddag.
Undskyld, undskyld...
Nej, det er mig, der burde sige undskyld.
Jeg har søgt kærligheden. Derude.
Jeg troede, jeg havde fundet den.
Havde du?
Jeg tror, jeg har mistet den kærlighed, jeg havde.
Mit livs kærlighed.
Har jeg det?
Jeg bliver nødt til at fortælle dig alt, hvad jeg har gjort.
- Skal du ikke af sted? - Jeg kan ikke tage derhen.
Jeg har været i seng med hende.
Det var svært nok at fortælle dig det.
Jeg har ikke brug for at sige det offentligt -
- og såre dig to gange.
Når det gør så ondt, kan det ikke blive værre.
Jeg kiggede på dig...
...og tænkte på, hvornår jeg sidst havde kigget på dig.
Jeg kan ikke engang finde ud af at være ærlig.
Derfor synes jeg nok om metaforer.
Fordi det, jeg ville sige, er...
...at der er en cirkel med dig og Bea, og jeg er ikke inde i den.
Men det er bare en undskyldning, for en del af mig...
...er så mørk...
...at den ser cirklen som et bur.
Tak.
Smukt.
Alle tiders. Tak.
Du ved, hvad formålet er.
Følg med ind, så går vi i gang.
Undskyld, men der er sket en stor fejltagelse.
Fejltagelse?
Det her er ikke indbrudstyven.
Jeg kender ham og hans mor.
- Hvordan kender dem? - De besøgte os på tegnestuen.
Da du fik navnene, sagde du ikke, at du kendte dem.
Jeg husker ikke, du sagde Simic.
Du sagde ikke Simic. Amira og jeg kender hinanden...
meget godt.
Og Miro er interesseret i arkitektur.
- Mrs. Simic? - Ja, det er han.
Nej, er det sandt, at De og mr...
- Francis. ...Francis kender hinanden?
Mr. Francis er...
Jeg har udført noget arbejde for ham. Tilpasset et jakkesæt.
Amira vil gerne være diskret.
Hvad mener De med "diskret"?
Amira er diskret med hensyn til karakteren af vores forhold,
som ikke var et passende forhold.
Og jeg tror, hun vil redde mig fra -
- at bringe mig selv og min familie i forlegenhed.
Derfor fortæller hun ikke,
at hun var på tegnestuen med Miro.
Men jeg husker det. Det var den dag, indbruddet skete,
og Miro skar sin hånd, så det er selvfølgelig -
- forklaringen på forvirringen omkring dna'et.
Mr... Hoffman.
Kender De noget til det?
Nej, det kan jeg ikke påstå.
Er det her en slags... Tror vi virkelig på det?
Jeg har mødt begge to på tegnestuen.
Og jeg forbandt drengens sår, ikke også?
Lige et øjeblik!
Vi fandt en computer, som du påstod var stjålet.
Jeg lånte -
- mrs. Simic min bærbare, engang vi var sammen.
Hun fotograferer, og jeg viste hende, hvordan man gemmer billeder,
og hvordan man sletter dem.
Jeg havde fuldstændig glemt det.
Jeg var forvirret.
Undskyld.
Det beklager jeg virkelig.
Det, du lige har gjort... Du gav drengen livet tilbage.
Hold ind.
Liv, hvad gør du?
Du fatter ikke en skid, vel?
Hvad?
Så kører vi bare hjem, ikke?
Som om intet er sket!
Skrid til Bosnien med dig!
- Sæt dig ind i bilen, Liv. - Kør med dig!
Hvorfor søgte du kærligheden? Spørg dig selv hvorfor!
Hvorfor søgte du ikke mig?
Liv, sæt dig ind igen.
Nej, jeg vil ikke have dig i huset!
Jeg vil ikke have dig i huset!
Du driver mig til...
Så gift dig med mig!
Jeg vil ikke have en mand. Jeg vil have en god nats søvn!
Sig nu ja. Jeg vil have dig tilbage.
Så vind mig tilbage!
- Det ved jeg ikke. - Hvordan? Hvad skal jeg gøre?
Jeg vil gøre alt.
Jeg har været en kæmpe idiot. Sig mig, hvad jeg skal gøre.
Det ved jeg ikke.
Jeg elsker dig jo!
Jeg elsker dig.
Hvor er jeg dog ked af det.
Mirsade.
Vi fik aldrig hilst på hinanden. Jeg hedder Will.
Så skal du til Sarajevo. Var der noget, du ville sige?
- Jeg ville bare sige undskyld. - Vent.
Sandy... Har du et øjeblik?
Jeg ville bare sige undskyld og takke for det, I gjorde.
I har givet mig en chance til.
Okay. Tak, fordi du kom forbi.
Det her er vist de ting, min mor har repareret for dig.
Hils hende... og sig tak for alt det, hun har repareret for mig.
Jeg troede, at din mor også ville være kommet.
Ja, det var meningen, men hun pakker.
Okay.
Tak.
Hvad er det?
SLUT